Åtgärd avbruten. Brand i frysrummet.
Upprepar, brand i frysrummet. Samtlig personal till evakueringsrampen
omedelbart.
Avskiljning om Tminus 20 sekunder.
FIORINA "FURY" 161 METALLBEARBETNING I YTTRE RYMDEN
ARBETSLÄGER FÖR FÅNGAR MED DUBBLA Y-KROMOSOMER
MAXIMAL BEVAKNING
FIORINA 161 FÅNGVÅRDSANSTALT IRIS 12037154
EVAKUERINGSKAPSEL 2650 KRASCHLANDAT
Å, herregud!
- Vilken landning! - Hit med facklan!
Hur många?
- Vet inte! Tre, kanske fyra! - Du, Frank! Kan vi inte skynda oss!
Det blir 40 grader kallt om en stund!
Ååå!
Kom hit!
- Jag dödar hundskrället! - Vad är det?
Din idiot till hundracka! Ta ut den härifrån!
Kom då, vovven. Kom.
- Ta bort hunden! - Här är en död!
Vilket otäckt sätt att dö!
Du, Frank, kom, nu går vi! Vi går!
Vänta!
En av dem lever!
LÖJTN. ELLEN RIPLEY 85156170: LEVANDE
Bra. Sådana här behöver vi.
OIDENTIFIERAD KVINNA C:A 12 ÅR: DÖD
Så där. Okej. Ingen fara.
KORPRAL DWAYNE HICKS L55321 : DÖD
BISHOP 341-B SYNTETISK ANDROID
KAPACITET: NOLL
Det här är rykteskontrollen. Så här ligger det till.
Som några av er känner till,
kraschlandade en evakueringskapsel
av modell 337 här kl.0600 under morgonvakten.
Det var en överlevande,
två döda och en android som var så skadad att den inte går att reparera.
Den överlevande är en kvinna.
Är hon snygg?
Jag ska bara tala om att jag har avlagt ett celibatlöfte
som också gäller kvinnor.
Det har vi allihop!
Håll käften, Morse!
Jag tycker inte om att ledningen
tillåter henne att umgås med personalen!
Vår broder här säger att närvaron av en utomstående,
i synnerhet en kvinna,
sätter sämjan på spel och utgör en risk för splittring i vårt andliga kollektiv.
Vi är medvetna om er uppfattning i frågan.
Jag kan lugna er med att meddela att jag har begärt hit
en räddningspatrull. Jag hoppas de kommer inom en vecka
och evakuerar henne så snart som möjligt.
Det tror vi på!
- Hur är hennes tillstånd? - Hon verkar inte vara alltför illa däran.
Hon är medvetslös. Jag kan inte ge någon närmare diagnos.
- Kommer hon att överleva? - Det tror jag.
Titta!
För samtligas bästa bör hon inte lämna sjukavdelningen
förrän räddningspatrullen anländer. I synnerhet inte utan eskort.
Uppfattat.
Mina herrar! Vi går nu tillbaka till vår rutin och får inte bli upprörda i onödan!
Är det okej?
Okej.
Tack, mina herrar.
Okej.
Hoppas de kommer snart.
Vad är det där?
Bara en egen liten blandning. En sorts ögonöppnare.
Är ni läkare?
Jag heter Clemens. Jag är ansvarig militärläkare här.
- Här? - På Fury 161.
Det är ett av Weyland-Yutanis mer avlägsna arbetsläger,
tyvärr. Får jag?
Det här är en lugnande spruta.
Jag borde egentligen raka huvudet på er. Vi har problem med löss här.
Senare kan ni få låna en rakapparat för de mer intima kroppsdelarna.
Hur kom jag hit?
Ni kraschlandade i en evakueringskapsel.
Antagligen hade ni lämnat ert moderskepp redan innan ni kom in i vår atmosfär.
Har ni någon uppfattning om hur länge ni har legat i hypersömn?
Att vakna som ni gjorde kan vara farligt.
- Jag kommer att vara sjuk några veckor. - Absolut.
Var är de andra?
De klarade sig inte.
Vad?
De överlevde inte.
Jag måste tillbaka till kapseln.
- Det tillåter inte ert tillstånd. - Kan ni hämta kläder till mig, eller...
ska jag gå så här?
Med tanke på invånarnas speciella situation föreslår jag kläder.
Ingen har sett en kvinna på flera år.
Det har inte jag heller, vad den saken anbelangar.
Det här var förut en anstalt med 5000 fångar.
Men man har dragit ner det till en tillsyningsgrupp på 25.
- Varför det? - För att hålla pilotlågan igång.
Vilken pilotlåga?
En smältugn.
Naturlig gruvgas. Vi har ett gjuteri, löjtnant Ripley!
Internerna gjuter blyplåt för behållare för giftigt avfall.
Hur vet ni vad jag heter?
Det står märkt bakpå era trosor.
Lösgör kabeln!
Var är kropparna?
Vi har ett bårhus. Vi la dem där i avvaktan på räddningspatrullen,
som kommer om en vecka, tror jag.
- Det fanns en android också. - Ur funktion.
Han var helt söndertrasad. Vi la vad som fanns kvar på soptippen.
Korpralen hade genomborrats
av en järnbalk.
Vi vet inte hur han fick den i sig.
Och flickan?
Hon drunknade i sin frystub.
Jag tror inte hon var vid medvetande...
när det hände. Jag beklagar.
Vad är det?
- Var är hon? - I bårhuset.
Jag måste se henne.
Jag måste se vad som är kvar av henne.
Men, där är du ju!
Jag har letat överallt efter dig! Var har du varit?
Kom hit!
Hur är det med dig?
Får jag se, Spike. Får jag se. Hur är det med dig?
Får jag se.
Vad har du varit och nosat i?
Nej men!
Har någon gjort det här?
Vilket djur skulle göra så mot en hund?
Kunde jag få vara ensam en stund?
Naturligtvis.
Förlåt mig.
Vad gör hon?
Allt väl?
Nej.
Vi måste göra en obduktion.
- Vad? - Precis det jag sa.
Vi måste ta reda på vad hon dog av.
Och jag sa ju att hon drunknade.
Jag är inte säker på det. Jag...
Jag måste få se inuti henne.
Ni är forftarande virrig.
Jag har en mycket giltig anledning.
Kanske ni kan tala om den för mig?
Möjlig smitta.
Av vilket slag, närmare bestämt?
- Kolera. - Kolera?
Det har inte rapporterats något fall av kolera på 200 år.
Jag ber er.
Allt ligger på plats.
Det finns inga tecken på infektion.
Inga indikationer på sjukdom.
Bröstkorgen. Öppna bröstkorgen.
Försiktigt.
Lungor...
fyllda med vätska.
Alltså drunknade hon.
Och,
eftersom jag inte är en komplett idiot,
skulle ni vilja tala om för mig vad vi egentligen letar efter?
Clemens!
Fängelsedirektören!
Jag tror inte ni har träffat löjtnant Ripley.
- Vad är det som händer, Clemens? - Just det. Vad är det som händer?
För det första
känner sig löjtnanten mycket bättre, glädjande nog.
För det andra utför jag av risk för sjukdomsspridning,
- en obduktion. - Utan min tillåtelse?
Det fanns inte tid till det. Men det är ingen fara.
- Det finns inga tecken på smitta. - Bra.
Det skulle vara bra om Ripley inte spatserade runt framför fångarna.
Som jag hörde att hon har gjort senaste timmen. Det skulle också vara bra
om ni informerade mig om eventuella förändringar i hennes fysiska status.
- Eller är det att begära för mycket? - Vi måste kremera kropparna.
Nonsens! Vi placerar kropparna på is
- tills räddningspatrullen anländer. - På is!
Det finns risk för sjukdomsspridning.
Löjtnanten tror att det forftarande föreligger en viss smittorisk...
Jag trodde ni sa att det inte fanns några tecken på sjukdom?
Det verkar som om barnet drunknade.
Men utan riktiga laboratorietester är det omöjligt att uttala sig säkert.
Jag anser det oklokt att tillåta ens möjligheten av ett ovälkommet virus.
En epidemi av... kolera...
skulle se mycket illa ut i en rapport, eller hur, direktörn?
Vi har 25 fångar i den här anläggningen,
samtliga med dubbla Y-kromosomer,
samtliga tjuvar, våldtäktsmän, mördare och pedofiler.
Att de har blivit religiösa gör dem inte mindre farliga.
Jag försöker att inte gå emot deras övertygelse.
Jag vill inte stöka till det.
Jag vill inte röra upp vattnet.
Och jag vill inte ha en kvinna spatsera omkring och sätta griller i huvet på dem.
Jag förstår.
För min egen säkerhets skull.
Precis.
Jag lämnar detaljerna för kremeringen till er, Clemens.
Ni får använda ugnen, men jag vill att alla ska vara inlåsta igen kl.22.
Vi överlämnar detta barn och denne man i Dina händer, Å Herre.
Deras kroppar har tagits från våra nätters skugga.
De har befriats
från mörker och smärta.
Barnet och mannen
har lämnat vår värld.
De är för evigt
i evigheten
och i oförgängligheten.
Av jord är du kommen,
jord skall du åter varda.
Varför?
Varför straffas de oskyldiga?
Varför finns det offer?
Varför finns det smärta?
Det finns inga löften.
Ingenting är givet.
Bara detta enda, att vissa är kallade, och vissa är utvalda.
De kommer aldrig att känna sorgen och smärtan
hos dem som lämnats kvar.
Vi överlämnar dessa kroppar till tomheten
med glädje i hjärtat.
För i varje frö
finns det ett löfte om en blomma.
Och i varje död,
hur obetydlig den än är,
finns det alltid ett nytt liv.
En ny begynnelse.
Amen.
Jag säger bara det, det är jävla konstigt.
Den enda som överlevde kraschen var en kvinna.
De hade redan ändrat på allting.
Jag vet hon menar allvar...
Vad i helvete ska vi göra?
Det finns ingenting vi kan göra!
Inte härifrån i alla fall.
Hej...
Jag ville bara tacka för vad ni sa på begravningen.
Det var...
Mina vänner skulle ha uppskattat...
Ja, men, ni vill nog inte lära känna mig.
Jag är mördare och våldtäktsman.
Jaså?
Ja, jag antar... att ni blir oroliga av att jag är här.
Har ni någon tro, syster?
Inte direkt.
Ja, vi har mycket tro här.
- Räcker för er också. - Jag trodde inte kvinnor fick vara här.
Vi har aldrig haft någon här förut.
Men vi accepterar alla.
Till och med de oacceptabla.
Tack.
Det är bara ett princip-uttalande. Ingenting personligt. Ni förstår,
vi har en bra plats här att vänta på.
Och hittills...
inga frestelser.
Dillon och resten av...
alternativgruppen
blev religiösa för fem år sedan.
- Får jag bjuda? - Jag äter ju medicin.
- Det är litet, det. - Vilken slags religion?
Någon sorts... apokalyptisk, kristen millennie-fundamentalistisk...
- Jaha, det. - Just det.
När bolaget skulle stänga anstalten,
ville Dillon och de andra fångarna stanna.
Och de fick stanna som tillsyningsmän,
tillsammans med två fångvaktare
och en militärläkare.
Och därför är vi här.
Hur fick ni det här fantastiska jobbet?
Vad tycker ni om er nya frisyr?
Den är okej.
Nu när jag har ställt mig på er sida mot Andrews,
förstört min redan ansträngda relation med honom,
och berättat den tragiska historien om Fury 161,
skulle ni inte kunna tala om för mig vad ni letade efter i den där flickan?
Känner ni er dragen till mig?
På vilket sätt då?
På det sättet.
Ni är väldigt rakt på sak.
Jag har varit där ute ganska länge.
År 7510...
Spike! Spike!
Spikey!
Är du där nere? Vad gör du?
Jag uppskattar dina ömhetsbetygelser.
Men jag är medveten om att de avvärjde min fråga.
På ett mycket angenämt sätt.
Nu bryter du stämningen.
Jag har ett jobb att utföra. Jag vill bara veta varför vi måste kremera dem.
Jag hade en förskräcklig dröm när jag låg i hypersömn.
Och jag var tvungen att veta hur de dog.
Hur som helst så hade jag fel.
Antagligen.
Och nu har jag begått ett fel till.
- Jaså? Vad då? - Jag har umgåtts med en av fångarna.
Fysisk kontakt. Det är mot reglerna, eller hur?
Jag är inte fånge.
Du har en streckkod i nacken.
Det kräver en förklaring.
Men jag tror inte det här är rätta tillfället.
Clemens.
Aaron.
Anstaltsdirektören vill att du ska komma till ventilationstrumma 22. Nu.
- Det har hänt en olycka. - Någonting allvarligt?
Det kan man säga. En av våra fångar har blivit skivad.
Ursäkta. Jag måste gå.
Plikten kallar.
- Vem var det? - Murphy.
Hur vet du det?
Det är hans stövel.
Det var jag som gav honom uppdraget. Han var en idiot.
Du behöver inte be om ursäkt, Aaron, det var inte ditt fel.
Ja, det är väl inte mycket att säga? Döden var ögonblicklig.
Ja, det är klart.
Jag antar att han drogs in i fläkten.
Luftdraget, kan man tro. Fast...
Just det! Hände nästan mig en gång.
Jag har sagt det så många gånger: Håll er borta från fläktarna. Men ingen lyssnar.
Fast fläkten blåser ju hitåt, förstås.
Vad är det där?
- Jag vet inte. - Jag vill se er på mitt rum
om 30 minuter, Clemens.
Har ni några teorier?
Det här att du går omkring utan eskort
gör anstaltsdirektören Andrews helgalen.
- Berätta om olyckan. - En av fångarna förolyckades.
Jaså? Hur då?
I lufttrumman.
Den stackarn gick rakt in i en tremeterfläkt.
Jag hittade någonting på platsen för olyckan.
Bara... en liten bit från där det hände.
Ett märke.
Ett brännmärke.
Likadant som det som du hittade på flickans frystub.
Du,
jag är på din sida.
Jag vill hjälpa till, men jag måste veta vad som händer.
Eller vad du tror händer.
Om du verkligen vill hjälpa till, kan du skaffa en dator som kan kommunicera
med den här färdskrivaren.
Vi har inte någonting sådant här.
Bishop då?
- Bishop? - Androiden som kraschade med mig.
Jag kan tala om var han finns.
Jag kan inte gå med. Jag måste till ett möte.
Lyssna på mig, skitstövel!
Om ni lurar mig igen, skär jag halsen av er.
Ursäkta, jag tror inte jag förstår.
Klockan 07.00 fick jag ett meddelande på nätet.
Det var det första meddelandet från bolagsstyrelsen
som den här installationen någonsin har fått, vad jag vet.
De vill att vi ska vakta den här kvinnan.
- De anser att hon är mycket viktig. - Varför?
Jag har ingen aning.
Varför släppte ni ut henne från sjukavdelningen?!
Olyckor som den här med Murphy är vad som sker
när de här satarna blir kåta.
Jag är läkare, det är ni som är fängelsedirektör.
Vi båda vet precis vad ni är.
Sitt ner!
Jag tror det är bäst om jag går. Ni är inte så trevligt sällskap.
Lysande!
Tänk på det här, Clemens.
Hur skulle det vara om jag berättade er sorgliga historia för er nya vän?
I upplysningssyfte, naturligtvis.
Sitt ner nu.
Nå,
är det någonting som jag bör veta?
Håll käften, jävla hora!
Håll käften, ditt äckel!
Släpp mig!
Jävlar!
Nej!
Stopp!
Nej!
Hur gick det?
Jävla idiot!
Stick nu. Jag måste uppfostra några av bröderna.
Vi måste diskutera några andliga frågor.
Det här är stort som tio kvarter.
Hur många är det?
Det här blir 176.
Kan du inte tugga tystare? Jag håller på och räknar ut hur stort det här är.
- Jag kan fan inte tänka när du väsnas...- Du får ju inte svära.
Förlåt.
Vi har ringat in hela området...
Tyst!
Vad då?
- Vad är det där för skit? - Nu svär du!
Håll käften. Skit får man säga. Det är inte mot Gud.
Vad är det med ljusen?
De måste vara draget från ventilationstrummorna.
Det drar från närmaste fläkt.
Men om alla ljusen släcks, hur ska vi då veta var vi är?
Någon får väl gå tillbaka och tända dem igen.
Jag antar att det blir jag.
Se upp var du går, broder.
Okej, vem är det som försöker vara rolig?
Spring!
Fort, in här!
Hjälp, hjälp!
Stick! Spring som fan!
Spring! Spring! Fort!
Skynda er!
Ge hit!
Ta bort den här jävla saken!
Å, herregud, nej!
Släpp mig!
Nej!
- Hej, Ripley. - Hej, Bishop.
- Hur känns det? - Ont i benen.
- Du, jag är ledsen. - Okej. Jag är bara en utvecklad brödrost.
Hur mår du?
Snygg frisyr.
Kan du läsa data i färdskrivaren?
Inga problem.
Jag är inne nu.
Vad hände på Sulaco?
Varför sköts våra frystuber ut?
Åtgärd avbruten.
Brand i frysrummet. Upprepar, brand i frysrummet...
Vad hände? Hur startade branden, Bishop?
Kan du höra mig?
Ett elfel. Under golvet.
Registrerade rörelsedetektorerna någonting före avskiljningen?
Det är väldigt mörkt här, Ripley. Jag är inte vad jag har varit.
Tala bara om en sak för mig.
Indikerar färdskrivaren någonting?
Var det en alien ombord?
Ja.
Är den på Sulaco, eller kom den med i evakueringskapseln?
Den följde med oss hela vägen.
Vet bolaget det?
Bolaget vet allt som hände på rymdskeppet.
Det går in i datorn och ut över nätverket.
Och de vill ha den?
Det gör ont.
Gör mig en tjänst. Försätt mig ur funktion.
Jag skulle kunna repareras. Men jag skulle aldrig kunna bli som förr.
Då vill jag hellre inte vara alls.
Är du säker?
Gör mig den tjänsten, Ripley.
Det var inte jag!
Det var inte jag som gjorde det!
Jag lovar! Det var draken.
Den äter hjärnor. Det var... Ingen kan stoppa den.
- Vad hände med Boggs och Rains? - Slaktades som grisar. Det var inte jag!
Det var inte jag!
Spritt språngande galen. Det var inte någons fel, men han borde sättas i kedjor.
Precis. Han är helt jävla galen.
Håll honom från de andra. Vi vill inte det ska bli panik. Clemens!
- Ja. - Söv ner den här idioten.
Inte förrän vi vet någonting om bröderna.
Försök lugna ner dig nu. Berätta för mig.
- Nå, var är Boggs och Rains? - Det var inte jag.
Du får inte ett vettigt ord ur honom!
Vi får skicka ut en sökpatrull.
Det är inte otroligt att det här kräket har mördat dem!
Det vet du ingenting om.
Han har aldrig ljugit för mig.
Han är galen,
han är tokig, men han är ingen lögnare!
Han talar sanning.
Jag skulle vilja tala med honom om den här så kallade draken.
Det är en drake!
Ni pratar inte med någon. Jag är inte intresserad av er åsikt.
Ni känner inte till alla fakta.
Han är dömd för mord och känd för särskilt brutala brott.
- Är det inte så Dillon? - Jo.
Så långt är det rätt.
Då skulle jag vilja tala med er. Det är viktigt.
När jag har avslutat mina uppgifter vill jag gärna ha en liten pratstund. Okej?
Få se nu om jag har fattat det här rätt, löjtnanten.
Det är en drygt tre meter lång varelse med syra i stället för blod,
och den kom med ert rymdskepp.
Den dödar allt den ser och är otrevlig i största allmänhet.
Och ni förväntar er att jag ska tro på att det här är sant.
Nej. Jag förväntar mig ingenting alls.
Vilken historia, Aaron.
Ja, direktörn, helt fantastisk.
Ni förväntar er inte någonting, löjtnant, vad föreslår ni då att vi ska göra?
Ja, vad har ni för vapen?
Det här är ett fängelse. Det är inte bra att låta fångar ha tillgång till vapen.
För då kan de döda er.
Det finns inget sätt att fly. När nästa förrådsskepp kommer
kan bolaget förinta varelsen.
Det här är ett fängelse med maximal bevakning...
och ni har inte några som helst vapen?
Vi har några köksknivar i slakteriet,
några i mässen och så några brandyxor.
Ingenting riktigt användbart.
Är det allt?
Vi litar på fångarnas heder.
Då kan vi hälsa hem.
Nej! Det är ni som kan hälsa hem.
Ni ska låsas in i sjukavdelningen. I karantän.
Aaron eskorterar er.
Där kommer ni att vara i fred från alla stora, elaka monster. Eller hur?
Ja.
Så ska det låta.
Vi ska gå till matsalen allihop. Anstaltsdirektören vill ha ett möte.
Matsalen, okej grabbar.
Finns det inget sätt att lämna den här planeten? Något sätt att fly?
Nej.
- Ett förrådsskepp kommer varje halvår. - Är det allt?
Det är allt.
Fan!
Men de skickar någon att hämna dig snart.
Jaså? Vad betyder snart?
Det vet jag inte. Folk brukar inte ha så bråttom hit.
Vill du berätta för mig vad du och Andrews talade om?
Nej.
Du skulle bara säga att jag var galen.
Det var orättvist sagt.
Hur känner du dig?
Inte så bra.
Ont i halsen,
ont i magen.
Usel.
Ganska naturligt med tanke på omständigheterna.
Kanske jag borde ge dig en av mina specialblandningar.
Jag vet inte varför man alltid måste ha en syndabock för allting.
Ingen är perfekt. Vi är bara människor.
Jag vet ingen människa som är perfekt. Ingen som jag känner.
Är du gift?
Jag?
Du borde gifta dig, skaffa barn.
Du är en söt flicka.
Jag kände massor förr. Hemma.
De tyckte om mig.
Till en början.
Du kommer också att dö.
Nå är du det?
Vad då?
Gift.
Hur så?
Bara nyfiken.
Nej.
Vill du inte berätta för mig?
När jag frågade hur du fick det här jobbet, undvek du frågan.
När jag frågade om fängelsekoden
som du har tatuerad i nacken, undvek du att svara igen.
Det är en lång ledsam historia.
Och ganska så melodramatisk.
Berätta.
Om du insisterar.
När jag var klar med studierna
ansågs jag, trots att jag i hemlighet hade börjat bli beroende...
av morfin, att vara mycket lovande.
En man med en framtid.
Under min första anställning jobbade jag 36 timmar i sträck på en akutmottagning.
Sedan gick jag ut och drack mig ordentligt berusad.
Då blev jag tillbakakallad igen.
En kyltank i ett kraftverk hade exploderat, och det var 30 sårade.
Alla dog.
Inte som resultat av olyckan,
utan för att jag ordinerade felaktig dos av smärtstillande medel.
Då fick jag sju års fängelse och min legitimation delvis indragen.
Men jag slutade i alla fall med morfin.
Jag beklagar.
Jag tycker att jag kom lindrigt undan.
Satt du av dina år här?
Jag lärde känna det här gänget ganska bra, så när de stannade,
så stannade jag också.
Ingen annan skulle vilja anställa mig.
Vågar du forftarande låta mig sticka dig?
Här är rykteskontrollen igen. Fakta är som följer:
Kl.08.00 hittades fången Murphy,
som följd av oaktsamhet från hans sida, död i ventiltrumma 17.
Han verkar ha sugits in i en ventilationsfläkt.
Klockan 21.00 ungefär
anträffades fången Golic i ett förvirrat tillstånd.
Fångarna Boggs och Rains saknas.
Det verkar troligt att de fallit offer för brott
från fången Golics sida.
Vi måste organisera oss och skicka ut en sökpatrull.
Anmäl er gärna som frivilliga.
Jag tycker man kan påstå att vår väl fungerande anstalt
plötsligt har fått en rad problem.
Jag kan bara hoppas att samarbetet kan fungera de närmaste dagarna,
tills räddningspatrullen kommer och hämtar löjtnant Ripley.
- Nu är den här! Den tog Clemens! - Sluta med det här skrikandet omedelbart!
Jag säger er! Den är här!
Aaron, ta tillbaka den här galna kvinnan till sjukavdelningen!
Spring! Allihop!
Fan!
Vad gör vi nu? Vem för befäl?
Vi måste organisera oss!
Ja, vi måste organisera oss, eller hur?
Just det! Jag står väl närmast på tur.
85:an ska vara chef. Herregud! Låt oss slippa!
Kalla mig inte 85:an!
Nej, det är helt omöjligt att jag skulle kunna ersätta Andrews.
Han var så duglig. Jag vet att ni inte uppskattade honom...
Aaron, vi vill inte höra sådant skit nu. Nå, syster, ni då?
Ni är ju officer. Kan inte ni vara ledare?
Glöm Shirley Temple! Du kan vara ledare.
Ja!
- Du säger ju alltid hur du vill ha det. - Absolut inte. Jag är ingen ledartyp.
Jag bara bryr mig om hur det blir för mig.
Vad vill det här jävla odjuret egentligen?
Ska det ta oss allihop?
Ja.
Lysande! Hur ska vi stoppa det?
- Ni har inga vapen. Är det korrekt? - Det är korrekt.
Jag har inte sett någon riktigt som den här förut.
Den rör sig annorlunda.
De andra var rädda för eld.
Men inte mycket annat.
Kan vi isolera den här delen?
Det går inte. Installationen är 25 kvadratkilometer.
Det finns 600 lufttrummor runt om...
Videoövervakningen då? Vi skulle kunna spåra varelsen med bevakningsmonitorerna.
Bevakningssystemet har inte fungerat på åratal.
Det är inte mycket som fungerar här!
Vi har teknologin men ingen möjlighet att laga den.
- 85 försöker säga att... - Kalla mig inte det!
..att vi inte har någon underhållscentral. Ingen klimatkontroll, inget videosystem.
Ingen bevakning. Inga frysar. Ingen jävla glass.
Inga gummin, inga kvinnor.
Inga vapen. Allt vi har är skit!
Vad pratar du med henne för? Det var hon som hade hit den jäveln.
Varför tar vi henne inte bara i huvet och kastar in henne i väggen?
Morse...
Varför håller du inte bara käften?
Precis.
Vad ska vi göra?
Vad är det här?
Den går från matsalen till sjukrummet. Det är en ventilationstrumma.